Adaptarea Bubuloimare
19 milioane, e impotriva dvs., domnule. 20 de milioane de lire.
20. Oferta e de 20 de milioane.
21 de milioane. Din spate de pe culoar.
E un tablou, e de Rembrandt.
'Furtună pe Marea Galileei', se numeste...
Si el apare in el.
Bătrânul Rembrandt, e in tablou.
E in el, chiar in mijlocul furtunii, uitându-se direct la tine.
Dar... tu nu-l poti vedea.
Si motivul pentru care nu-l poti vedea e pentru că tabloul a fost furat.
Multe tablouri au fost furate. Incă lipsesc.
'Mândria leilor' e prezentat aici, in stânga mea. Multumesc.
Incep licitatia de la o sută de lire.
Oricine putea să fure un tablou.
Nu era nevoie de armă.
Era necesar doar fortă si putin tupeu.
Si asta...
a fost tot.
Dar nu mai e asa. Acele zile au apus.
O afacere nu poate functiona sub asemenea lovituri. Asa că acum avem proceduri...
si măsuri de precautie si măsuri de securitate.
Acum avem o politică.
Avem raze infrarosii si alarme magnetice si scanere silentioase...
si masini cu raze X si camere.
Avem si instructaj. Si primul lucru pe care ni l-au spus...
Să nu faci pe eroul.
Ăsta-i un jaf !
Acum, nicio lucrare de artă nu merită o viată de om pierdută.
E un sfat, ăsta. Nicio lucrare de artă nu merită o viată de om pierdută.
Dar,
dacă e posibil,
trebuie să inlăturăm lucrările importante
sau obiectele si să le ducem la loc sigur.
De exemplu, prin tunel
intr-un seif cu ceas.
Doar atât poti să faci.
Vino si bucură-te de licitatie.
Adică, dacă vrei să lasi oameni inauntru, dacă vrei să liciteze...
Si când incerci să vinzi bijuteria evenimentului pentru 25 de milioane de lire,
cu sigurantă vrei ca ei să liciteze.
650 de mii de lire.
Vândut paletei 88. Felicitări, doamnă.
Doamnelor si domnilor,
acum vom face o scurtă pauză.
Când vom relua, actionarul sef, Francis Lemaitre...
va conduce licitatia pentru Vrăjitoare in aer, al lui Goya.
Vă multumesc foarte mult.
Asa că informăm politia despre licitatie
si tinem si o brigadă de fosti soldati ucrainieni...
intr-o dubită, afară, in caz că ceva nu merge bine. Asa zic ei.
Simon, vii ? Sunt pe cale să incep.
Da.
Asa.
Deci, ce se intamplă, desigur, e că imediat ce crestem jocul, hotii il cresc pe al lor.
Nu se mai multumesc cu privitul. Noi avem măsuri de precautie, ei au planuri.
Fac cercetări, din nou si din nou. Invată despre camerele si scanerele noastre,
si despre fostii soldati din armata ucrainiană, dar unele lucruri nu se schimbă.
Incă e nevoie de fortă si incă e nevoie de tupeu.
Bună dimineata, doamnelor si domnilor, si bun venit la Delancy.
Suntem extrem de incântati să vindem minunata muncă a lui Francisco de Goya
si anume, 'Vrăjitoare in aer'.
Goya, tatăl artei moderne,
si primul mare pictor al mintii umane.
Să incepem licitatia la 5 milioane de lire.
Multumesc, domnule. 5 milioane de lire. Licitatie deschisă.
5 milioane, 500 de mii. 6 milioane.
In centru aici avem 10 milioane de lire.
11 milioane de pe culoar.
12 milioane. 13 milioane.
17 milioane. Multumesc, domnule. 18 milioane.
19 milioane. Ghinion. 20 ?
21 de milioane de lire. Gânditi-vă bine.
22 de milioane. Multumesc.
Licitatie la telefon acum. 26 de milioane. 26 de la telefon.
27 de la doamna de pe culoar.
- Incă putin ? - Incă putin.
27 de milioane, 500 de mii voi lua.
Ultima sansă. Voi inchide licitatia.
Il vând pentru 27 de milioane, 500 de mii de lire
Vândut. Paleta numărul 104.
Jos ! Culcat !
Gaz. Gaz !
Toată lumea afară acum !
Toată lumea afară din clădire acum ! Haideti !
Atac cu gaz.
Atac cu gaz, atac cu gaz.
Atentie vă rog. Atentie vă rog.
Vă rog să evacuati clădirea.
Vă rog să nu folositi lifturile.
Duceti-vă spre cea mai apropiată iesire de urgentă.
Când se intâmplă, odată si odată...
e important să nu vă panicati.
Urmati instructajul si lasati antrenamentul să-si facă efectul.
Dacă circumstantele permit,
dacă, amintiti-vă,
doar dacă putem,
sau avem posibilitatea,
trebuie să inlăturăm, dacă e cazul, cea sau cele mai valoroase obiecte,
si să le punem in sigurantă.
Opreste-te.
Voi doi, inapoi.
Aminteste-ti, nu fă pe eroul.
Pune-l jos.
Nicio lucrare de artă nu merită o viată de om pierdută.
Nu, nu, nu...
N-o face.
Idiotul !
Traducerea: The Mechanic/Flavius Gomei
Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
CAPCANA MINTII
Riz, să mergem.
Buna ziua, soră.
Si cum te simti ?
Bine.
Ai fost treaz ?
- Poti să mergi ? - Da. Pot să merg.
Stii cine esti ?
Da, asa cred.
Ce zici dacă te lăsăm acasă ?
Foarte bine ! Haideti, oameni buni, să mergem.
Multumesc !
Du-te dracului !
Fir-ar să fie.
Alo ?
Hei, Simon. Franck vrea să te vadă.
Unde e ?
Nu stiu. Imi pare rău, Frank.
Tu trebuie să-l fi luat. Trebuie să-l fi pus pe undeva.
- Da, trebuia. Nu stiu... - Tu l-ai luat sau nu ?
Nu-mi amintesc ! Am fost lovit in cap !
Asta-ti amintesti ?
Da, am o cicatrice imensă pe cap care imi aminteste, nu-i asa ?
La ce te asteptai ?
M-ai atacat. Aveam o puscă. Simon, planul era simplu.
Tot ce trebuia să faci era să iei tabloul si să mi-l aduci.
Stiu, eu...
Deci, unde-i ?
Nu stiu, nu-mi amintesc. Nu-mi amintesc.
Scuze, nu-mi amintesc.
Franck !
Amnezia e o minciună. Toti stiu că amnezia e o minciună.
Nu, nu e.
Nu va merge.
- Ce vrei să spui ? - Nu-si aduce aminte.
Cum ai dedus asta ?
Uită-te la el. Orice om care ar fi stiut ne-ar fi spus până acum.
Hei.
Stii ce ?
Ar fi trebuit să te ucid.
De ce n-o faci ?
Termină treaba si curmă-mi suferinta.
Si după...
poti să-ti găsesti singur tabloul.
Riz.
Dă-i niste mâncare.
Creierul lui e intact la scară mare. La o scară mică, cine stie ?
Ce spun e că nu stim. E posibil să-si amintească, e posibil să nu.
Tot ce poti face e să astepti să vezi.
- Nu poti face nimic ? - Pentru memorie ? Nimic. Doar timpul.
Un fel de leac ?
- Nu-i terapie cu droguri pentru amnezie. - Dar alt fel de terapie ?
Tine.
Alege una.
Hipnoză ?
A spus că ar putea merge.
Ce-i voi spune ? Am furat un tablou si acum l-am pierdut ?
- Poti inventa ceva. - Ce fac dacă nu merge ?
Dacă nu merge ?
Simon...
Dacă nu merge ?
Bine, bine.
Pe ea.
- De ce ea ? - Nu stiu. Imi place numele ei.
Sigur.
Te plimbi intr-un spatiu larg deschis.
Acelasi tip de loc care odată ti-ar fi produs panică.
Esti in turnul de control si te ocupi de lansare.
Racheta e gata să fie lansată si desi esti fericit,
nu vei lansa racheta inainte de vreme.
Si acum privesti cum paianjenul produce pânză
si vine târâs spre tine pe podea.
Sunt 10 km intre tine si pământ.
Si sunetul acestor motoare care functionează perfect
te fac să te simti calm. Pentru că stii
că nu-ti e foame.
Si că astea sunt sentimente de stres si singurătate.
Si că vei vedea cum mingea traversează iarba si dispare in gaură.
Bine, nu mă numesc Simon Newton. Mă numesc David Maxwell.
Nu-mi pot găsi cheile de la masină.
Te rog, nu mai face asta. Nu-l mai lovi. Spune-ti numele.
Bine.
- Mă numesc David Maxwell. - Da, e gata.
Serios, dacă spun prea multe ?
Te trezim.
Domnule Maxwell ?
- Domnule Maxwell ? - Eu sunt, scuze.
S-a intâmplat ceva ?
Desigur că nu.
- Sunt Elizabeth Lamb. - Sunt dl. Maxwell.
Te rog.
Bine.
Ai venit să-ti găsesti cheile masinii ?
Da.
Sunt chiar aici.
- As vrea eu. - Pune haina in cuier.
Ocupă un loc.
Ai mai fost hipnotizat până acum ?
Nu.
Nu. Nu, cel putin din câte imi amintesc.
Bănuiesc că ai incercat ceva timp să-ti amintesti unde ai pus cheile ?
Am incercat totul. Mă lovesc de un zid de cărămidă.
Desigur. Deci...
nu vreau ca să muncesti astăzi.
Vreau să te lasi pe spate.
Si vreau să-ti inchizi ochii.
Incepem, bine.
Vreau să te gândesti la altcineva.
Cineva care ar putea s-o facă pentru tine.
Alt bărbat.
Ca tine, dar nu tu.
Vreau să te concentrezi pe el. Lasă-l să preia controlul.
E acolo ?
- Da. - E hipnotizat deja ?
Vrei să-i dai un nume ?
Simon.
Simon Newton.
- Scoate-l de acolo. - Nu, nu.
Bine, Simon. Bun venit la sedintă.
Multumesc. E frumos aici.
Acum vreau să te relaxezi, Simon.
Imi place vocea ta.
Si acum mintea ta incepe să gândească.
Gandeste-te la acele chei. Si acum le poti simti in mână.
Forma. Metalul.
Si poti vedea culoarea.
Albastre.
Sunt pe un inel albastru.
Si mintea ta incepe să se gandească la ultima dată când ti-ai amintit de ele.
Incerc să merg,
si sunt in buzunarul meu.
Si vreau să ti le imaginezi in buzunar,
exact cum erau inainte să le iei,
si să le pui in alt loc.
Un loc sigur.
La momentul potrivit, vei putea să ajungi la ele si ele vor fi acolo.
Unde spuneai că sunt ?
In dulap.
Ce-i in dulap, Simon ?
Ta...
Imi pare rău pentru asta.
Am fost hipnotizat ?
Nu, doar iti găseai cheile masinii.
Lasă-mă să intru pe aici.
Imi pare rau. Mă tot gândeam la tablou. Ea tot spunea chei.
Asta e, nu putem rezolva.
I-a aflat numele in 30 de secunde.
Si a găsit cheile masinii.
Orice e in capul lui, ea poate găsi.
Ce-ar trebui să spun, că mi-am pierdut cheile din nou ?
Tu esti istetul. Tu ne-ai băgat in asta asa că gândeste-te cum să ne scoti.
Si gândeste-te bine.
Pietoni prosti !
Pe strada Pancras te rog.
Probabil crezi că te urmăresc.
Nu, cred că esti stresat.
Să fiu sincer, nu sunt aici pentru chei. Le-am găsit, multumesc.
Caut ceva mai...
personal. Si...
nu-ti pot spune ce e.
Nu e porno. Promit.
Si chiar trebuie să găsesc lucrul ăsta.
Hipnoza e unealta potrivită. N-am nevoie să stiu ce e.
Vreau să inchizi ochii si să-ti imaginezi că esti intr-un lift.
Un lift larg cu tapet si mochetă.
Si usile se inchid...
Ochii iti devin grei.
Si ochii tăi sunt din ce in ce mai grei pe măsură ce liftul coboară.
Realizezi că ăsta-i liftul relaxării.
Si acum esti la etajul 3 si mergi in jos,
si poti iesi dar vrei să mergi mai adânc,
si mai adânc.
Mai adânc.
Mai adânc in relaxare.
Si poate simti că nu vrei să mai iesi niciodată.
E atât de sigur acolo.
Atât de comfortabil.
Atât de relaxant.
Nu vreau să mai vorbesc cu Simon.
Vreau să vorbesc cu oamenii care ascultă. Oamenii care l-au rănit.
Fir-ar.
Te simti in sigurantă ?
- In sigurantă ? - Da.
Nu cred că mă vei răni.
Ai dreptate. Absolut.
Ar fi irational. Si totusi suntem asa, nu ?
Toti suntem stupizi uneori. Irationali.
Din cauza fricii, cred. Frica de necunoscut.
Noi suntem patru dar suntem speriati de tine.
Nu trebuie să fiti.
Mă bucur să aud asta.
Simon e un subiect neobisnuit.
Intră si iese din transă foarte usor.
Dar,
are multe pe cap.
Frică. Resentimente. Mânie.
Cine crezi că i le-a făcut ?
- Lăcomia. - Ti se pare că-i lacom ?
Toti devin, mai devreme sau mai târziu.
Simon a vrut tabloul, asta-i tot.
Pentru el ?
Nu-i ca si cum a făcut-o pentru altcineva.
Esti sigur de asta, nu-i asa ?
Te rog, termină.
Deci, o poti face ?
Hipnoterapia nu va merge.
Dar ?
Doar dacă avem un parteneriat.
Foarte bine.
Partea celui care-l găseste e de 3%.
Nu-i destul.
Vezi ce-am vrut să zic ?
Nu-i vorba de bani. Trebuie să fiu egala in drepturi in grup,
altfel Simon nu mă va respecta.
Dacă vrei să fac progrese,
chiar trebuie să nu mai calci oamenii in picioare, Franck.
Hipnoterapia indreaptă probleme nedorite sau comportament disfunctional.
Comportamentul nedorit in cazul lui Simon e uitatul.
- Vrei să spui că n-o face intentionat ? - Nu in sensul la care te referi tu, Dominic.
Tinem secretele multor oameni, dar in cea mai mare parte le tinem pentru noi.
Si numim asta uitare.
Acum, Simon...
vreau să-ti inchizi ochii.
Bine, bine.
Vreau să te gândesti că esti acasă.
Acasă e un loc in care te simti in sigurantă.
In control.
Te simti reincărcat si pozitiv.
Si când sună soneria,
esti entuziasmat.
- Alo ? - Pachet pentru Simon Newton, te rog.
Vin.
Hei, domnule postas. Vă multumesc mult.
Esti fericit,
dar rămâi calm,
pentru că stii că nu-i un pachet obisnuit.
Inăuntrul pachetului,
e memoria pe care ai asteptat-o.
Si stii că după ce-l vei deschide, vei găsi ce-ai făcut in acea zi,
ce ai făcut cu tabloul. Si acum,
fă-ti timp
si deschide-l.
Acum, nu te vei grăbi,
pentru că-i un pas mare chiar si că ai ajuns până aici.
Incet,
ca să nu superi continutul,
deschide-l.
- Franck. Imi permiti ? - Da.
Esti bine ?
Da.
Cum i-ai intâlnit ?
Riz...
obisnuiam să cumpăr droguri de la Riz.
Asta a fost cu adevărat. Chestia e că aveam nevoie de bani.
Pentru ce ?
Datorii la pariuri.
Eram,
disperat
după pariuri.
Eram foarte bun la asta, stii.
Dar nu eram destul de bun, totusi.
Si nu destul de bun inseamnă că nu eram bun deloc.
Nu la acel nivel.
Am incercat să renunt. Am incercat in toate felurile să renunt.
- Ar fi trebuit să incerc hipnoza. - Ar fi trebuit.
Poate data viitoare ?
Oricum, am făcut ce fac toti pariorii,
am imprumutat mai mult si am jucat la mize tot mai mari sperând
că mi se va schimba norocul.
Si când asta nu s-a intâmplat,
m-am panicat.
Multor oameni,
in mai multe feluri, le datorez bani pe care nu-i am.
Nu-i voi avea niciodată.
Acest tablou s-a ivit.
- Acest tablou nenorocit. - Esti un parior, Simon ?
Pentru că voi taxa, tot ce vei spune
care mă va ajuta să vând ăsta in toamnă pentru 25 de milioane.
Sterline.
Si stiu că sună ridicol, o treabă din interior, dar asta mi s-a părut solutia.
Nu stiu niciun criminal si m-am gândit că stie Riz. El m-a adus aici.
Mi-a făcut cunostintă cu Franck.
Franck mi-a curătat datoria in schimbul tabloului.
Ii datorez multi bani.
Si nu stiu ce o să mă fac.
Se teme că după ce-si va aminti, il vei ucide.
- Asta-i ridicol. - Este ?
Să vorbim despre ucis. Ai ucis vreodată pe cineva, Dominic ?
Da, in Iraq. Multi, evident.
Dar asta-i artileria, nu ? Nu vezi exact pe cine...
Nate.
- Ai ucis pe cineva ? - Defineste 'ucis'.
Tocmai de aceea el nu spune.
Comportamentul lui nu-i disfunctional, e total logic.
E vorba de autoapărare.
De ce crezi că te-a inselat de prima dată ?
Deci, ce propui ?
Cum il facem să se simtă in sigurantă ?
Intr-o lume ideală v-ar ucide pe toti.
- Asta ar rezolva problema, nu ? - Ideală.
Cel mai probabil.
Bine. Dar să presupunem, de dragul discutiei, că nu facem asta.
Atunci ce ?
Trebuie să vă vadă slăbiciunea si expusi la ce vă sperie cel mai mult.
Prostii. Nu se va intâmpla.
Trebuie să stie că sunteti vulnerabili.
- Dacă vrei să spui ce cred eu... - Sunt profesionistă.
- Nu te voi pune pe scenă. - Răspunsul e categoric nu.
Acum, următoarea voce pe care-o vei auzi, va fi a lui Simon.
Si va spune cuvântul pe care l-am pregătit pentru tine.
Si când va spune cuvântul,
vei intra in lumea fricii tale
din care numai el te poate aduce inapoi.
Căpsună.
Simon.
Simon, spune-o !
Căpsună.
A fost incredibil.
Esti bine ?
Da. De ce ?
El nu stie.
Scuze, omule.
Să te scarpin pe spate ?
Cum ai... ?
Obisnuiam să,
obisnuiam să, stii tu...
Deci...
avem destul, cred, să-l facem pe băiat să se simtă in sigurantă.
- In sigurantă să-si amintească. - Asa cred.
Acum progresăm. Imi place asta,
In curând vom avea tabloul.
Si cum rămâne cu săracul Nate ?
Va mai intra in transă când va auzi căpsună ?
Nu. Sugestia posthipnotică permanentă e mai dificilă.
Mai dificilă, dar o poti face, nu ?
Nu oricui, desigur.
5%? Corectează-mă dacă gresesc. 5% din populatie ?
Da. Poate fi descrisă ca usor de hipnotizat.
5%.
Cine ar fi crezut ?
Si ce ii poti pune să facă ?
Intreb doar. Sunt interesat.
Bine.
Să vedem, dacă ai persoana potrivită,
dacă il controlezi, si pătrunzi bine,
dacă il pui sub vraja ta,
dacă muncesti din greu, si ai răbdare,
si-o faci cum trebuie,
il poti pune să facă,
aproape,
orice.
Aici erai,
intr-o masină decapotabilă,
conducând prin Franta cu o femeie frumoasă.
Si la radio e o melodie foarte veche,
si soarele vă bate in ceafă sub adierea vântului,
si cu fiecare kilometru parcurs,
toate problemele tale par uitate.
Si curând, un câmp de floarea soarelui vă face drum spre o cladire mică,
de piatra si faiantă.
Rochia fetei, vitele ei,
te duc intr-un coridor care te duce intr-o camera cu multe tablouri.
Adoratia, de Caravaggio.
Cezanne.
Concertul lui Vermeer.
Van Gogh.
Modigliani.
Manet. Degas.
Si insusi Rembrandt.
'Furtună pe Marea Galileei'.
Astea-s tablourile pierdute,
toate cele furate si distruse, dar acum impreună,
aranjate si in sigurantă.
Ea iti apucă mâna si te duce intr-o cameră.
Si e aici,
in acest loc magic si sigur,
si te simti pregătit.
Si desfaci pachetul,
si iti ridici memoria.
Memoria despre ce s-a intamplat in ziua aceea. Memoria despre ce ai făcut.
Si acum,
sigur pe tine si relaxat,
te decizi să privesti.
Te decizi să-ti amintesti.
500 de mii.
Vândut paletei 88.
Imi amintesc ziua aceea.
Imi amintesc. Am luat tabloul.
Il tineam in fată.
Si am tăiat pânza cu o lamă.
Am ascuns pictura.
- Si-am continuat. - Aminteste-ti
nicio piesă de artă nu merită o viată de om pierdută. E un sfat.
Si-am incercat să-mi aduc aminte. Vezi dacă poti.
Am aruncat lama.
Trebuie să ducem cea sau cele mai valoroase obiecte la loc sigur.
- Franck ?! - Stai.
Pune-l jos.
Simon...
E pe cale să se uite.
Nu-l pot lăsa.
N-o face.
De la o distantă sigură.
Ai văzut că ai fost lovit.
Simon ?!
Simon !
Dar continui să privesti.
Continui să-ti amintesti.
Incă o am.
M-am trezit si incă am pictura.
M-am ridicat si-am iesit. E un zgomot.
Trebuie să plec. Nu pot rămâne aici, nu cu pictura asta.
Imi simt vibratiile inimii.
Imi vibrează telefonul.
Mă uit la el.
O masină aproape mă omoară.
Ea e in masină.
Care ea ?
Tu esti !
Doamne. Esti bine ?
Elizabeth ?
Nu sunt Elizabeth. Să chem o ambulantă ?
Imi amintesc.
Imi amintesc totul.
Mai bine ar trebui să te duc la spital.
Da.
Elizabeth ?
- Să te ajut cu centura ? - De ce m-ai mintit ?
Ce ?
M-ai făcut să uit.
- O are. - Uite, o are.
Bine, poate c-ar trebui să chem o ambulantă.
Desfă-ti sacoul. Cine te-a sunat ?
Imi pare rău. Vrei să mă lasi să plec, te rog ?
Spune-i unde l-ai lăsat !
Nu vreau să pleci.
- Nu te mai preocupa ! - Uită de ea !
Desfă-i sacoul !
Ce naiba ai să faci cu nenorocitul ăla de tablou ?!
Fă-l să ne spună unde naiba l-a ascuns.
Spune-ne unde l-ai lăsat !
Simon, mă auzi ?
Da, te aud.
Bun. Poti vedea ecranul albastru ?
Da.
Iti voi arăta câteva imagini...
in timp ce vom scana fiecare răspuns generat de creierul tău.
Imaginile vor continua să ruleze, dar poti să te axezi numai pe una
si să le ignori pe celelalte.
Si la fiecare 10 secunde imaginea aleasă va fi stearsă până când va rămâne
doar una singură din celelalte.
De fiecare dată când te gândesti la asta...
vei primi un soc electric.
Si cu cât persisti pe imaginea asta cu atât voltajul va fi mai mare.
Ai inteles ?
Da.
Bună.
Am dormit pe canapea. Mi-am făcut griji pentru tine.
Am avut un vis.
N-a fost un vis.
Imi...
imi pare atât de rău.
Ce e o persoană, Franck ?
Nu e de domeniul meu ăsta.
E-n regulă.
Să fii obsedat de cineva, e-n regulă ?
Nu.
Dar să ai sentimente pentru ea...
da.
Ceea ce suntem...
este suma a tot ce-am spus, făcut si-am simtit...
toate arhivate intr-un loc in care in mod constant sunt revizuite si amintite.
Deci, pentru a fi tu insuti, trebuie in mod constant
să-ti aduci aminte de tine.
E o muncă cu normă intreagă, dar asa functionează chestia asta.
Când l-ai lovit in cap ai rupt acel fir.
El il lipeste inapoi...
cu amintiri false, cu fantezii.
Este un gol ce trebuie umplut...
il umple cu mine.
E indrăgostit de tine ?
Noi numim asta transfer.
Nu stiu ce să spun...
acum.
Bine. Dar unde este tabloul ?
In acelasi loc in care a fost mereu.
Da, dar acum tu esti problema.
Da.
Dar de asemenea, as putea fi si rezolvarea.
Când esti in dubiu... incearcă ceva mai traditional.
Traditional ? Bine. Corect, ce zici de asta ?
Ce-ar fi...
dacă noi doi am iesi undeva ?
Ce ? O să-l dai naibii ? Asta o să faci ?
O să-l innebunesti doar pentru acea amintire ?
Nu e o practică conventională, dar in conditiile de fată...
- Vino si ia-mă pe la 8 seara. - Unde ai vrea să mergi ?
E alegerea ta. Nu-mi pasă.
Cafeaua e gata.
- Bine, dar vei purta microfon. - Nu fi ridicol.
Poti păstra restul. Multam' amice.
Nu-mi place ideea asta de-a fi singură cu el.
Nu sunt sălbatică cu mine insumi, Franck.
Asa că, dacă vezi altă rezolvare cu obsesia asta...
mi-ar plăcea s-o aud.
Mă bucur c-ai ales tu locul. E frumos.
Chiar este. N-am mai fost pe aici de ceva timp.
Iti multumesc mult.
- Deci, ce recomanzi ? - Eu...
De obicei iau friptură, ceea ce o minciună.
De obicei nu comand friptură. N-am...
n-am mai fost niciodată aici.
Simon. Ai nevoie de terapie.
Mă simt putin confuz in ultimul timp.
Tocmai mi-am imaginat c-am mai fost aici.
Pot să jur că l-am mai intâlnit pe chelnerul de inainte.
- Si apoi ce se intâmplă ? - Ii dau ceea ce vrea...
... e al meu.
Si apoi imi dă el ceea ce vreau...
- Ceea ce vrem. - Pur si simplu ?
Nu primeste socuri electrice.
Doar crede că primeste.
Aici. Opriti aici pe stânga. Multumesc.
Aici stau eu.
Bine ?
- E-n regulă. - Bine. Noapte bună.
Există o problemă. E gelos.
Gelos ?
Pe mine ? Ce drăgut. Si de aceea nu vrea să se culce cu tine.
E complicat, dar asta e ceea ce a spus. Da.
- Mă intreb cum face asta. - Intreabă-te.
Acum e vina mea ?
Nu te invinuiesc, Franck.
Dar faci mereu asta. N-o poti face din cauza asta.
Intotdeauna există ceva, dar nu e vina ta, asa-i ?
" Este un parteneriat, Franck."
" Trebuie să mă respecte, Franck."
" Trebuie să-l facem să se simtă in sigurantă."
"Trebuie să-i arăt frica noastră"
" Intr-o lume ideală, Franck, ne-ar fi ucis pe toti."
Intr-o lume ideală, Elizabeth, l-ai hipnotiza pe tip.
Mi-ai aduce inapoi tabloul si nu mi-ai irosi timpul.
Asteaptă.
Iisuse !
- La naiba. - Simon, sunt Nate. Trebuie să vorbim.
Urcă.
Trebuie să nu uit niciodată...
că esti un criminal.
Ai un iubit ?
Acum intrebi ?
Nu.
Sunt singură.
Cum e posibil asta ?
Am avut o relatie...
era violent...
asa că, am rupt-o.
Ai adresa lui ?
E foarte drăgut...
dar, nu, multumesc.
Ar trebui.
Să fii un pic supărată.
Să fii supărat inseamnă să fii o victimă.
Am trecut peste asta.
Asta e singura victorie.
Atunci, de ce faci asta ?
Pentru că e-o diferentă.
Dacă ai avea de-a face cu obezitatea morbidă si...
atacuri de panică...
ai vedea atractia.
Pot să-ti spun ceva ?
Mai bine nu.
Când Mos Ene iti inchide pleoapele...
Cine va fi acolo ?
Bună.
Ascultă, eu...
eu...
poti...
Dacă poti să te mai intâlnesti cu mine ?
Nu asta voiam să spun, dar...
Adică, stii...
Da, cred.
Bun.
Ai grijă de tine.
Si din moment ce imaginile se măresc si se limpezesc...
vei realiza că te uiti la ceea ce ti-a făcut.
Te uiti la lucrurile teribile ce ti le-a făcut. Dar, cu fiecare secundă...
in care privesti ploaia ce cade pe tine...
devii din ce in ce mai determinată.
Stii că e posibil...
să-ti schimbi viata si să treci peste asta.
Si nu vei lăsa asta să te definească.
Nu vei lăsa ca memoria să te doboare...
... asa cum te doboară intr-o actiune reală.
Simon ?
- Asta face parte din planul tău ? - Despre ce vorbesti ?
Voi doi.
Ati planificat impreună. O vei scoate din mine apoi mă vei lăsa.
- Simon, calmează-te, te rog. - De cât timp te culci cu Franck ?
- Ce ti-a venit ? - E adevărat, totusi, nu-i asa ?
- Stii că nu e asa. - De ce ar minti Nate despre asa ceva ?
Pentru că il vrea pe Franck scos din schemă. Vrea tabloul pentru el.
Nu te cred !
Ce nu crezi ? Existenta lăcomiei umane ? Maturizează-te !
In ultima săptămână, ai inventat tot felul de scuze ca să nu mă atingi.
Si acum a venit momentul ăla, de-a recurge la o fantezie nebună...
Asteaptă.
Asteaptă !
Stiu ce vrei.
Trebuie să fac ceva.
De unde ai stiut ?
Tu mi-ai spus.
Inchide ochii.
Simon.
Relaxează-te.
- Stii unde e acum ? - Poate.
I-ai spus ?
- Vrei să vorbim ? - Da, e timpul.
Deci...
Simon...
suntem cu totii aici. Vrei să vorbim despre asta ?
- Da. - Bun.
Da, chiar vreau...
- Scuze, mă simt un pic agitat. - Haide, e-n regulă.
Bine. Te superi dacă folosesc...
- Da, te rog, te rog... - Durează doar o clipă.
- Deci, cât va dura asta ? - E-n regulă. I-am spus să astepte.
O să mintă. Pun pariu c-o să mintă.
Ar fi bine să n-o facă.
Nu-ti face griji, dacă o face, il vom ucide.
Stai asa, oricum il vom ucide, nu-i asa ?
Asta e.
La dracu' !
- Alo ? - Eu sunt.
Simon ?
- Unde esti ? - Sunt la Franck.
Iisuse. Ce faci acolo ?
- Elizabeth, mă vor ucide. - Nu.
Ai avut dreptate. Asta au planificat de la inceput.
Nu vezi, de asta a trebuit să ascund tabloul.
Simon, calmează-te.
- Unde esti acum ? - In hol. Usile sunt inchise.
Toate usile sunt inchise.
Du-te sus in dormitorul lui Franck.
Este o piscină...
si un hol.
- Vezi noptiera ? - Da.
Deschide sertarul.
Nu, cel de jos.
- Este vreun pistol acolo ? - Da.
- Crezi că-l poti folosi ? - Nu stiu.
N-am mai folosit unul până acum.
- Vrei să chem politia ? - Nu, nu...
Nu, e mai bine asa.
Elizabeth ?
Da ?
Trebuie să-ti spun ceva.
Esti pregătită ?
Imi amintesc.
Imi amintesc unde l-am pus.
- Nu trebuie să-mi spui. - Ba da, trebuie.
S-ar putea să nu te mai văd.
Trebuie să-ti spun unde e.
Spune-mi acum.
E intr-un Alfa Romeo in parcarea subterană in Marble Arch.
Te iubesc, Simon.
Si eu te iubesc.
Te rog, Simon.
Calmează-te, ai inteles totul gresit. Nu e ceea ce crezi.
Se foloseste de tine, Simon, asa cum a făcut-o si cu noi.
S-a folosit de tine de la bun inceput, Simon.
Elizabeth ?
Unde s-a dus ?
N-o lăsa să scape. Nu după toate astea.
Stiu, Franck.
- Stiu ce-mi vei face. - Ea ti-a implantat asta. Nu e real.
Nu se mai intoarce, Simon. Odată ce l-a luat, e bun dusă !
Dacă as fi vrut să te omor, de ce nu esti mort ?
Pentru că mă iubeste. Si eu o iubesc pe ea !
Asta crede ea despre tine.
E arma mea. E goală. A luat-o din apartamentul meu.
Unde naiba crezi că te duci ?
Am găsit-o.
Deci...
cine stie ?
- Ea stie. - Las-o in pace.
El l-a găsit prima dată.
De prima dată când a venit să mă vadă.
Iti aduci aminte ?
Ai crezut c-ai găsit doar cheile de la masină.
Dar ai avut dreptate, e acolo.
- E in masină. - Am dezmembrat masina. Nu e acolo.
Nu, nu e in masina lui. E in cealaltă masină.
In cea rosie.
- Unde e ? - Te rog, iti pot arăta.
Iti pot arăta.
Dă-i să se imbrace.
Du-te si adu-l. Si ia-l pe el cu tine.
- Ce este asta ? - Esti norocos că mai esti aici, Franck.
Du-te si adu-l.
Adu-l inapoi si noi vom avea grijă de ea. Promit.
Spune ceva.
Terminati-o cu rahatul ăsta.
Nu renuntă, nu-i asa ?
Du-te si adu-l, sefu'.
Cum a spus si el, esti norocos că mai esti aici.
- Bei ? - Da. Noroc, amice.
Franck.
Vezi ce mi-a dat, Franck.
De asta se gândeste la mine.
Doamne !
- N-am atins-o. - Asteaptă, asteaptă.
La dracu' !
Ai stiut.
Ai...
Ajutor !
Ai stiut...
ce mi-as dori...
Nu-i asa ?
Ajută-mă. Ajută-mă.
- Bine. - Du-te jos. Du-te jos !
Nu, nu, nu...
Te rog ?
Te rog nu face asta.
Ne poate ajuta. Simon ?
Te rog.
- Haide. - Bine.
Ce prostie din partea mea. Am fost plecată din tară. Si...
Ce idioată sunt. Totul e un dezastru si nu pot găsi biletul...
dar chiar am nevoie de masină.
L1, 848.
Nu voi mai face o greseală ca asta.
Nu aici.
Franck stie un loc bun. Nu-i asa, Franck ?
Poti conduce. Dă-i drumul.
Si tu. Tu stai in spate.
Leagă-ti mâna de volan. Leag-o bine.
Mai tare decât atât. Asa.
As vrea să stiu ce s-a intâmplat.
Totul e in mintea mea, nu-i asa ?
E ceva ascuns...
in mintea mea.
- Ce este ? - O amintire.
O amintire ?
Suprimată ?
- Da. - Simon...
poate că sunt unele lucruri de care nu vrei să-ti amintesti.
N-o face !
Franck, esti in viată pentru că vreau eu, dar pot să mă răzgândesc.
Pot face ce vreau.
- Nu-i asa ? - Da, da.
- Nu-i asa ?! - Da.
In regulă, atunci.
Bine, hai să vedem.
Du-mă la el.
Deci...
e cu un an jumătate mai devreme.
Vrei să renunti la jocurile de noroc. Asta e tot.
Totul.
Alegi un hipnoterapeut la intâmplare.
Si apoi te duci să-l cunosti.
- Simon Newton. - Multumesc foarte mult.
Bună.
- Sunt Elizabeth Lamb. - Bună.
- Mă bucur să te cunosc. - Simon Newton. Bună.
- Ia un loc. - Multumesc.
Despre ce vrei să vorbim ?
Am o problemă moderată cu jocurile de noroc online.
Incă mai am bani pentru a-mi plăti cina si celelalte lucruri, totusi.
Vă intelegeti bine. Există un raport imediat.
Asa că, incepe tratamentul.
Dar dependenta ta e grea de spart si sesiuni repetate sunt necesare.
Noroc. Ar trebui să facem asta cu alcool.
Te apropii de terapeut.
Imi lipsesti atunci când nu esti aici.
Prea aproape.
Si prin urmare incepi o aventură.
O aventură sexuală puternică.
Rămâi acolo.
Ea stie că nu e bine.
N-ar trebui să facă asta, nu cu un client. Dar o face.
Dacă te uiti la Capela Sixtină, sunt tone de carne, dar nu există păr.
Părul are rolul de-a ne aminti de biologia noastră. Originea noastră.
Dar fără asta, este o perfectiune, nealterată.
Arta a evoluat, asa cum trebuia. Dar, de fapt, nu, a fost vina lui Goya.
"Maya dezbrăcată". După asta, e intotdeauna acolo, părul.
Da, aia e doamna.
Asta e arta modernă. Gata cu perfectiunea.
Bine, am inteles.
Va face orice pentru tine.
Tu te indrăgostesti...
cu un fel de perfectiune.
Acea de care iti place.
- Esti un elefant ? - Nu, nu sunt un elefant.
Nu, e Goya. "Vrăjitoarele din aer", de care ti-am povestit
Dar apoi devii posesiv.
Suspicios. Zi si noapte...
ti-e frică c-o vei pierde.
Si devii gelos.
- Cui trimiti mesaj ? - Scuze, de la muncă.
Incepi să crezi că depinzi de ea.
Că fără ea vei muri.
Incepi s-o urăsti la fel de mult cum o si iubesti.
Si apoi, intr-o seară...
după ce-ai acuzat-o că s-a uitat la un alt bărbat...
Taci din gură !
De ce nu stai jos. Nu fac un cuplu minunat ?
Poti să te uiti la el acum. Satură-ti ochii ăia nenorociti !
- Elizabeth. - Nu, eu plec. Plec.
Stie că trebuie să plece departe de asta.
Trebuie să inceteze relatia asta, dar tu n-o vei lăsa să plece.
Insisti.
Iti ceri scuze. Ii scrii scrisori in care-i spui că nu vei mai face asta.
Suferi, o suni.
Ea e speriată.
Te rog, vreau să vorbesc doar două minute cu tine.
- Foarte speriată acum. - Te rog, lasă-mă să intru.
Stie că dacă asta va continua...
nu poate fi decât un singur rezultat.
Bună. Ce mai faci ?
Vreau doar să mă lasi să-mi cer scuze si să văd că accepti asta.
Vreau s-o văd in ochii tăi si apoi te voi lăsa in pace. Promit.
In cele din urmă...
stie c-o vei ucide.
Te rog, incetează ! Simon, mă doare.
- E-n regulă. - Nu, nu e-n regulă.
Politia nu e interesată.
Avocatul31 o sfătuieste să-si schimbe numele, să plece din tară...
dar ea nu va face asta.
Nu va fi o victimă repetată.
In schimb, va prelua controlul.
Asa că, perverteste terapia...
... tu insisti in continuarea ei.
Simon...
nu de jocurile de noroc vrei tu să uiti.
Ci de mine.
Vrei să uiti de mine.
Tu m-ai făcut să uit.
Te face să vrei să uiti.
Mă uiti.
Uiti de noi.
Si te simiti mult mai relaxat. Mult mai liber.
Pleacă.
Treptat... zi de zi...
săptămână după săptămână, incepi să uiti.
Incepi s-o suni mai rar.
Pasiunea dispare.
Intârzii la terapie.
Apoi, intr-o zi nu mai vii deloc.
In sfârsit ai suprimat amintirea despre mine.
Dar stiai.
Stiai că mă voi intoarce...
intr-o zi.
Amintirea ta nu e distrusă.
Este inchisă intr-o cuscă.
Si cu destulă...
fortă...
destulă violentă...
incuietoarea poate fi spartă.
Revin, amintirile.
Nu totul.
Nu in totalitate, dar suficient pentru a...
pentru a te face să simti c-ai fost inselat.
Suficient pentru a te face nervos.
Franck !
Cum arată ?
Tu !
Dumnezeule, esti bine ?
Elizabeth.
Nu, nu sunt Elizabeth.
Vrei să chem o ambulantă ?
Imi amintesc.
- Imi amintesc totul. - Ar fi bine să te duc la spital.
In timp ce incepi să-ti aduci aminte...
Bine ?
- Lasă-mă să-ti pun centura. - De ce m-ai mintit ?
- Ce ? - M-ai făcut să uit.
Bine, poate c-ar trebui să chem o ambulantă.
- Dă-mi drumul, te rog. - Nu vreau să pleci.
Nu vreau să pleci.
Si apoi...
Imi pare rău, oricine ar fi Elizabeth, nu sunt eu.
Câteva luni mai târziu te intorci.
Dle Maxwell ?
Eu...
eu sunt.
S-a intâmplat ceva ?
Bineinteles că nu.
Sunt Elizabeth... Lamb.
Ai venit să-ti cauti cheile de la masină. Sunt chiar aici.
Opreste.
Poti să-i dai ei cheile, Franck ?
E in spate.
E acolo, Elizabeth ?
Elizabeth, e acolo ?!
Imi pare rău.
Nu-l vreau.
Nu stiu dacă am făcut asta vreodată.
Poate imi vei spune cândva.
Nu !
Nu.
Nu, nu, nu...
Simon, nu trebuie să faci asta.
Vreau să uiti c-ai făcut toate astea.
Nu.
Te rog !
Adu-l la mine !
Incetează, te rog !
Esti bine ?
Nu !
Hei !
Vrei să-ti spun ceva ?
Mai bine nu.
Un pachet pentru Le Pere.
Multumesc.
Bună, Franck.
Arată bine...
nu crezi ?
Agătat pe perete.
Am crezut c-o să mă facă să mă gândesc prea mult la el...
dar, in schimb mă gândesc la tine.
Vrei să-l trimit inapoi, nu ?
Sau să-l vând...
si să impărtim banii.
Dar...
stii că nu pot face asta.
Nu când inseamnă asa de mult pentru mine.
Nu când am muncit asa de mult pentru el.
Simon, mă uiti.
Uiti de noi.
Chiar si atunci când ai uitat de persoana pe care o iubesti...
vei juca...
minti, insela...
si să furi.
Vândut !
Să furi un tablou pentru ea.
Simon, un tablou...
pentru femeia pe care ai rănit-o.
Pentru femeia care ai lăsat-o in urmă.
Acum, probabil, intr-o zi, mă vei găsi.
Sper să faci asta.
Dar, dacă e prea mult...
dacă ti-ai dorit să nu ne fi cunoscut...
că nu s-a intâmplat niciodată...
pot face să dispară asta, Franck.
Tot ce trebuie să faci, e să atingi ecranul.
Apasă aici...
si urmează-mi vocea.
Alegerea este a ta.
Vrei să-ti amintesti sau...
să uiti ?
Traducerea: The Mechanic/Flavius Gomei
Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Adaptarea Bubuloimare